Stå stille. Kig nedad.
Videre.
Han skal tiltales "hr. Kaptajn".
Kom ind.
Sæt Dem.
Hænderne under lårene med håndfladen nedad.
- Hvad har De at fortælle os? - Jeg har ikke gjort noget.
- Jeg ved ikke noget. - De har intet gjort og ved intet.
De mener altså, vi spærrer hæderlige borgere inde for sjov?
Nej, jeg...
At tiltro vores humanistiske system dét er rigeligt til at tilbageholde Dem.
Vi vil hjælpe Deres hukommelse lidt. Indsat nr. 227.
Deres ven og nabo, Dieter Pirmasens, flygtede til Vesten den 28. september.
Og vi har grund til at antage, at han fik hjælp.
Jeg ved ikke noget. Han har ikke sagt, at han ville over.
Jeg hørte det først på arbejdet.
Beskriv for mig, hvad De lavede den 28. september.
- Det er ført til protokols. - Fortæl det igen.
Jeg var ude at gå med mine børn i Treptower Park. Monumentet.
Der mødte jeg en gammel skolekammerat Max Kirchner.
Vi gik med ham hjem og hørte musik til langt ud på aftenen.
Han har telefonen. De kan ringe til ham og få det hele bekræftet.
Jeg kan give Dem nummeret.
Statens fjender er arrogante. Husk på det.
Vi skal have tålmodighed. 40 timers tålmodighed.
Nu spoler vi lidt frem.
Jeg vil gerne sove.
Lad mig nu sove!
Hænderne under lårene.
Fortæl mig en gang til om den 28. september.
Bare lad mig få en time. En smule... en lille smule søvn.
Fortæl en gang til, hvad De foretog Dem den dag.
Hvorfor holder De ham så længe vågen? Det er da umenneskeligt.
En uskyldig bliver time for time mere vred -
- på grund af den uretfærdighed, han oplever. Han råber og skriger.
En skyldig fange bliver mere rolig og tier. Eller græder.
Han ved, hvorfor han sidder der.
Hvis De vil vide, om nogen er skyldig -
- kan De bare udspørge ham, til han ikke kan mere.
...skolekammerat Max Kirchner. Vi gik sammen hjem til ham...
...og hørte musik til langt ud på aftnen.
Han har telefon. De kan ringe til ham og få det hele bekræftet.
Er der noget påfaldende ved hans udtalelser?
- Det er det samme som i starten. - Han siger det samme. Ord for ord.
Når man taler sandt, kan man omformulere det. Og det gør man.
En løgner har indlært sætninger, som han falder tilbage på under pres.
227 lyver. Vi har to vigtige indicier -
- og kan øge intensiteten.
Hvis De ikke giver os navnene, må jeg lade Deres hustru arrestere i nat.
Jan og Nadja kommer på opdragelsesansatalt.
Ønsker De det?
Hvad hedder flygtningens hjælper?
- Gläske. - Igen. Tydeligere.
- Gläske, Werner Gläske. - Werner...
...Gläske.
Stille.
Stille! Hør efter.
Kan nogen sige mig, hvad det er?
Duftspor til hundene.
Det skal tages af efter hver afhøring. Glem det ikke.
Ved forhør arbejder De med socialismens fjender.
Det må De aldrig glemme. Det var alt.
Det var rigtig godt.
Kan du huske, da vi sad her for 20 år siden?
Ved du, at de har tilbudt mig et professorat?
Det handler ikke kun om gode karakterer.
Men takket være dig var mine slet ikke så dårlige.
- Hvad stikker der under? - Du tror altid, jeg har bagtanker.
Jeg ville bare invitere dig i teatret.
Jeg har hørt, at minister Bruno Hempf skal i teatret i aften.
Som leder af Kulturafdelingen bør jeg være til stede.
Det er kl. 19. Vi må hellere gå nu.
Minister Bruno Hempf kl. 1. I parkettet.
Han var i Sikkerhedstjenesten, før han kom i Kulturafdelingen.
Han ryddede kraftigt ud på teaterscenen dengang.
Georg Dreyman, digteren.
Præcis den arrogante type, jeg advarer mine studenter om.
Men loyal. Hvis alle var som ham, var jeg arbejdsløs.
Han skriver intet mistænkeligt, men de læser ham alligevel i Vesten.
For ham er DDR det bedste land i verden.
Nu skal du se.
- Kære barn, hvad er der? Et nyt syn? - Sig noget, Marta!
- Din Arthur... lever ikke mere. - Arthur?
- Tror du ikke, du tager fejl? - Nej, søster. Tro mig.
Han styrtede i døden.
Det store hjul knuste ham.
Jeg ser det.
Men ville hellere se enhver anden forskrækkelighed.
Hvorfor kan jeg ikke slippe for disse syner?
Elena, gå hjem -
- med dine sorger.
Nå, hvad synes du?
- En god mand, ham Dreyman, ikke? - Jeg ville lade ham overvåge.
Overvåge? Al den undervisning smadrer dine instinkter, Wiesler.
- Jeg ville endda selv stå for det. - Han er da så ren som nogen.
Selv Hempf kommer til hans premiere. Vi skyder bare os selv i foden.
Jeg går lige nedenunder.
KÆRLIGHEDENS ANSIGTER
Jeg har hørt meget om Deres arbejde. Kulturen er i gode hænder, siges det.
- Deres navn nævnes ofte i partiet. - Vi er partiets skjold og sværd.
Det er jeg hele tiden bevidst om.
Hvad mener De om ham?
Georg Dreyman?
- Måske... - Måske hvad?
Måske er han ikke så ren, som han ser ud til.
Grubitz! Det er derfor, mænd som De og jeg står i spidsen.
Et almindeligt stasi-fjols ville sige: "Han er en af de bedste. Loyal."
Men vi ser igennem den slags. De kommer helt til tops, Grubitz.
Ja, der er noget galt med ham. Det kan jeg bare mærke.
På torsdag er der fest hos Dreyman.
Med tvivlsomme gæster. Hauser og hele slænget.
Prøv at bygge noget op inden da. En lille, diskret overvågning.
Niveau A og B. Ikke noget påfaldende. Han har mægtige venner.
Ingen må vide noget om det, før vi har noget på ham.
Men hvis De finder noget på ham, får De en stor ven i Centralkomiteen.
Forstår De, hvad jeg mener?
Kære hr. Minister, hav en god aften.
Hvorfor glor han sådan?
Hvad laver han i det hele taget her? Han har nok et godt øje til dig.
Jeg vil ikke undlade at skåle for vores kunstner.
En eller anden stor socialist sagde engang:
"Digteren er sjælens ingeniør."
Og Georg Dreyman er en af landets betydeligste ingeniører.
- Indtagende, din lille sengekammerat. - Paul. Hold op.
Og også for Christa-Maria Sieland.
Den smukkeste perle i DDR. Jeg tåler ingen modsigelser.
Så lad os hæve vores glas for Christa-Maria Sieland. Hun leve!
- Han må ikke tale til dig! - Bliv hos mig.
Og nu til noget for sjælen.
Må jeg?
- Hvordan var min lille tale? - Mange tak.
Deres teaterstykke var godt.
- Jeg mener det virkelig. - "Sjælens ingeniør..."
- Det var Stalin, De citerede. - Jaså.
Jeg kan også godt lide at provokere, hr. Hauser.
Men i modsætning til Dem ved jeg, hvor langt man kan gå.
Se på vores kære Dreyman. Han ved, at partiet har brug for kunstnere -
- men at kunstnerne har mere brug for partiet.
Hvis I kun skal tale politik, finder jeg en anden at danse med.
- Jeg er klar. - For sent.
- Jeg følger teatret med interesse. - Før i tiden forfulgte De teatret.
Det er i orden. Hr. Hauser og jeg har kendt hinanden i mange år.
Schwalber! De gjorde det også godt.
Dreyman, det er godt, De arbejder med sådan en instruktør.
Sådan har det ikke altid været.
Taler De om Jerska?
Jeg mener jo, De dømte ham for hårdt.
Ja, han gik over stregen. Helt sikkert.
Men prøv at sætte Dem i hans sted.
De er også ærekær.
Han kan ikke trække sin underskrift på den erklæring tilbage.
Han kunne arbejde på et hvilket som helst teater i Vesten.
Men han vil ikke herfra. Han tror fuldt og fast på socialismen.
Og på dette land. Hans arbejdsforbud er...
Arbejdsforbud? Den slags har vi ikke her.
De burde være mere omhyggelig med Deres ordvalg.
Hr. Hempf, mellem os sagt...
Mine stykker er ikke gode nok til at nøjes med Schwalber.
Jeg har brug for Jerska. Og jeg tror, at de bedømmer ham for hårdt.
Jamen, det tror jeg ikke. Men det er det gode ved Deres stykker:
Menneskekærligheden. Troen på, at man kan ændre sig.
Dreyman, uanset hvor meget de skriver om det -
- så forandrer folk sig ikke.
- Men hvordan har han det ellers? - Han håber på, at forbud...
...at han snart får lov at arbejde igen.
- Kan han håbe på det? - Naturligvis.
Så længe han lever. Og endnu længere.
For som De ved, er håbet, det der dør sidst.
Overvågningen er klar til at installere mikrofoner i morgen.
Men alt skal være klar til torsdag. Ellers har du frie hænder. Går det?
Godnat.
... og landbrugsjord, der bliver fuldt udnyttet.
Den økonomiske strategi fra den 10. partikongres er solid.
Jeg må op, ellers får jeg ballade med min kæreste.
- Din kæreste? Nå. - Kom nu og spil.
20 minutter.
- Ja? - Fru Meineke...
Ét ord til nogen, og Deres Mascha bliver aldrig læge.
- Har De forstået? - Ja.
Send fru Meineke en erkendtlighed for hendes samarbejdsvilje.
Er det allerede torsdag igen?
Som tiden dog går. Men det er nok meget godt.
- Hvordan går det? - Ikke så ringe.
- Støjniveauet er ikke altid så højt. - Nej, kun om torsdagen.
Ja...
- Vi savnede dig til premieren. - Havde Schwalber nogle gode ideer?
- De gode ting stjal han fra dig. - Så lever jeg stadig.
Jeg kan ikke klare de der fedladne, opstadsede folk til premierer mere.
Det lyder ikke som mig, vil du nok sige.
Men måske lyder det netop som mig.
Dengang var jeg måske ikke den rigtige Jerska.
Venlighed og menneskekærlighed blev næret af den succes -
- som jeg kunne takke pampernes velvilje for.
Men nu skal jeg ikke jamre mere.
I mit næste liv vil jeg også være forfatter.
En lykkelig forfatter, der altid har lov at skrive.
Ligesom dig.
Hvad har en instruktør, der ikke må iscenesætte?
Ikke mere end en filmhelt uden film eller en møller uden mel.
Han har ingenting.
Slet ingenting.
Albert, til premieren var minister Hempf der også.
Jeg talte med ham om dit forbud.
Det ser godt ud.
Han gav mig forhåbninger. Bogstavelig talt. Helt konkret.
Gjorde han?
Det er godt.
Billig georgisk vin fra Château Jerska.
Hvordan går det med vores hellige dranker? Kommer han?
Jeg glemte at spørge ham.
Du er stærk og kraftfuld. Sådan, som jeg vil have det.
- Luk ikke mørket ind i dit liv. - Albert er min ven.
- Og du er min kæreste. - Der står 50 år!
Men jeg bliver da 40, ikke?
Glem nu ikke, at du har lovet at tage slips på til din fødselsdag.
Det vil jeg gerne, men jeg ejer ikke et slips.
Bon anniversaire!
- Et slips? - Du ville jo ikke have bøger.
Du kan måske slet ikke binde det, din gamle arbejderpoet?
Jeg kan godt binde et slips. Jeg er født med slips på.
Du glemmer, at jeg af egen kraft måtte kæmpe mod borgerskabets lænker.
Så må du tage lænkerne på for min skyld i dag.
Nå. At binde et slips er da ikke noget særligt.
Fru Meineke, vil De ikke lige komme herind et øjeblik?
Kan De binde et slips?
De kan ikke forestille Dem, hvor taknemlig jeg er.
- Har De det ikke godt? - Jo. Helt fint.
Færdig?
Storartet. Perfekt. Det kunne ikke være bedre.
Men det er vores lille hemmelighed. Kan De holde på en hemmelighed?
Ja...
Hold da op.
Det troede jeg ikke. Du skjuler ellers ikke dine færdigheder.
Du har ingen anelse om, hvad jeg ellers kan.
Den første gæst.
Nu har vores kære nabo igen låst gadedøren. Gider du?
Ja, nu skal jeg.
Maestro! Vores ydmyge gaver.
Jeg sagde jo udtrykkeligt "ingen bøger". Men tak.
Pak nu op.
- Noget at drikke? - Sodavand.
- Vodka. - Nu skal jeg.
- Hvorfor sidder Albert helt alene? - Han vil ikke snakke med os.
Han sendte os væk.
Jeg har også noget med til dig.
Er du bare kommet herhen for at læse?
Det er Brecht.
Jeg føler mig som en plattenslager blandt alle de andre.
Plattenslager? Hold dog op!
Du mister realitetssansen.
Du ved da, at vi beundrer dig. Alle sammen.
Ja, for noget, jeg lavede for 10 år siden.
Og sikkert ikke kan lave igen.
Min yndlingsinstruktør. Vent lidt! Jeg vil spørge dig om noget.
Fortæl mig, hvordan du har opnået den position.
Talent, naturligvis. Men hvad har du ellers gjort?
Alle ved, du arbejder for Stasi, din umulius.
- Hvad er det, du insinuerer?! - Paul!
Schwalber, du må undskylde. Han har drukket for meget.
Jamen, du ved da, han arbejder for Stasi.
Nej, Paul. Det ved jeg ikke noget om.
Du er så ynkelig en idealist, at du er blevet en pamper.
Hvem har ødelagt det for Jerska? Stikkere, forrædere og medløbere!
Du må tage et standpunkt, ellers er du umenneskelig.
Hvis du vil gøre noget, så kan du bare ringe.
Ellers behøver vi ikke ses mere.
- Dine venner har ikke ligefrem smag. - Nu er du uretfærdig.
- Her er fx en dejlig kløpind. - Det er en salatgaffel.
Jamen, alligevel.
Og se her. Jeg vil skrive mit næste stykke med den her.
Du har heller ingen smag.
Jo, på visse punkter.
- Den fik jeg af Jerska. - Han gav dig selvfølgelig en bog.
SONATE FOR DET GODE MENNESKE
Lazlo og CMS pakker gaver ud.
Derpå sandsynligvis samleje.
De kommer for sent.
Undskyld. Når der er rødt hele vejen, bliver man let 4 minutter forsinket.
De ved, hvordan det er.
De er allerede i gang. Utroligt!
Kunstnere... Hos dem er der altid gang i den.
Derfor overvåger jeg hellere kunstnere end præster og frihedsapostle.
Vi ses i morgen formiddag kl. 11.
Albert Jerska, operation Oldenborre. Systematisk som altid.
Du får akterne tilsendt. Lad os få lidt frokost. Kom.
BSG volleyballhold mødes kl. 19.
Du glemmer hurtigt. Stabsbordet er derovre.
Et sted skal socialismen jo begynde.
Du har forespurgt, hvis limousine der kørte fru Sieland hemmeligt hjem.
Det var minister Hempfs bil.
Vi kan ikke forulempe højtstående kammerater.
Jeg har strøget det i din rapport. Intet skriftligt om det. Kun mundtligt.
Vi hjælper en fra Centralkomiteen med at rydde en rival af vejen.
Jeg behøver vel ikke sige, hvad det betyder for min karriere, og din -
- hvis vi finder noget.
Er det derfor, vi gør det? Kan du huske vores ed fra dengang?
- "Partiets skjold og sværd." - Partiet er dets medlemmer.
Og hvis de har indflydelse, så meget desto bedre
Jeg har en ny.
Honecker møder en morgen på kontoret -
- åbner vinduet, ser solen og siger...
Hvad er der?
Undskyld... Det var... Jeg havde...
Nej, nej, fortsæt bare, kære kollega.
Man må da gerne le ad partiformanden. Fortsæt bare.
Jeg kender nok allerede vitsen.
Nå, kom bare. Fortæl.
Altså, Honecker... Jeg mener, generalsekretæren -
- ser solen og siger: "Godmorgen, kære sol."
"Godmorgen, kære sol." Sådan.
Og solen svarer: "Godmorgen, kære Erich."
Til middag åbner Erich vinduet, ser solen og siger:
"Goddag, kære sol." Og solen siger: "Goddag, kære Erich."
Og efter fyraften går Honecker hen og siger: "Godaften, kære sol."
Men solen svarer ikke.
Så han siger igen: "Godaften, kære sol. Hvad er der?"
Så siger solen: "Op i røven med dig. Nu er jeg jo i Vesten."
Navn?
Grad? Afdeling?
Mig?
Stigler.
Sekondløjtnant Axel Stigler. Afdeling M.
Jeg behøver vel ikke fortælle, hvad det betyder for Deres karriere.
Undskyld, hr. Oberstløjtnant, jeg har jo bare...
De har hånet vores parti.
De gjorde nar, og det er sikkert kun toppen af isbjerget.
Det vil jeg anmelde til ministerens kontor.
Det var bare for sjov. Men ret morsomt, ikke?
Deres var også god. Jeg kender en, der er bedre.
Hvad er forskellen på Erich Honecker og en telefon?
Der er ingen forskel. Ud af røret, nyt nummer.
- Kommer du med? - Næ tak, jeg skal hjem.
Er det koldt?
Christa, du glemte vores møde i torsdags.
Eller havde din digter måske fødselsdag to torsdage i træk?
Kom, stig ind.
Stig ind!
Du ved ikke, hvad der er godt for dig.
Bare rolig.
Jeg passer på dig.
Sig, at du ikke har lyst.
Bare ét ord så lader jeg dig straks gå.
Jeg har en aftale.
Hvor tror du, vi kører hen?
Jeg kører dig jo hen til ham.
Og det går endda hurtigere.
Nu er det tid til den bitre sandhed.
Ja, ja...
Idioter!
Vi ses næste torsdag på Metropol.
Christa...
Hold om mig.
Godaften, hr. Kaptajn.
De kommer igen 5 minutter for sent.
Godaften. 11. sal. Til højre.
Jeg er heroppe.
- Hvordan er De kommet ind? - Her bor mange fra ministeriet.
- Jeg har vist ikke været hos dig før. - Det tror jeg heller ikke.
Nå, var det godt?
Bliv lidt hos mig.
Det kan jeg ikke. Jeg har en kunde klokken halv.
Jeg arbejder efter et skema.
Halv to? Det når De ikke.
Jo, jeg gør. Bare rolig.
Bestil mere tid næste gang. Hejsa.
- Georg? Har du hørt dét om Hauser? - Nej, hvad?
Han har ikke fået rejsetilladelse til at holde forelæsning i Vesten.
Kommer det bag på dig?
Når han er så arrogant, måtte det jo komme.
Ville du lade ham rejse, hvis du var dem?
CMS kommer hjem. Lazlo bifalder Hausers rejseforbud.
- Har du set min gule Brecht-bog? - Hvad?
Jeg ved ikke, hvor den er.
Underligt. Jeg kunne sværge på...
En dejlig dag med blå septemberhimmel.
Så stille lå vi under træets løv.
Og jeg holdt min kære i mine arme.
Det var så skønt som i en stille søvn.
Og over os på den smukke sommerhimmel -
- der var en sky, jeg længe kigged' på.
Den var helt hvid og hang så smukt deroppe.
Men pludselig forsvandt den i det blå.
- Ja? - Georg? Det er Wallner.
Hvad er der?
Det er Jerska. Han hængte sig i går aftes.
Georg?
Jeg lægger på.
Jeg tænker tit på det, Lenin sagde om Beethovens Appassionata:
"Hvis jeg lytter til den, kan jeg ikke afslutte revolutionen."
Kan nogen, der har hørt det her stykke -
- altså virkelig hørt det -
- være et dårligt menneske?
Er det rigtigt, at du er hos Stasi?
Ved du overhovedet, hvad Stasi er?
Ja, nogle slemme mænd, der spærrer folk inde, si"r min far.
Nå, hvad hedder din...
Min hvad?
Bold. Hvad hedder din bold?
Du er fjollet. Bolde hedder da ikke noget.
Det hele kører, hr. Minister. Den allernyeste teknik.
Bag hver lyskontakt, selv på toilettet.
- Klar til niveau C. - De sagde, De ville finde noget.
Så det gør De!
Jeg ville end ikke råde min værste fjende til at skuffe mig.
Forsvind så.
Nowack, De skal overvåge Christa-Maria.
Hvert minut, hun ikke er hos mig, skal De rapportere om.
Vi har inddraget Hausers rejsetilladelse til Kulturkonferencen.
Måske giver det noget. De omgås jo hinanden tæt.
Hvordan går det med CMS og ministeren?
De skal mødes i morgen aften, hvis jeg har forstået rytmen rigtigt.
Godt. Vi har begge to meget at vinde på den kærlighedshistorie.
Eller tabe. Glem ikke det.
Jeg har altid kun været bange for to ting.
At være alene og ikke at kunne skrive.
Siden Alberts død er jeg ligeglad med at skrive -
- og med andre mennesker.
Jeg er bare bange for at miste dig.
I aften har du intet at frygte.
- Jeg går kun et par timer. - Hvorhen?
Jeg skal mødes med en klassekammerat. Hun er...
Skal du?
Er det sandt?
Hvad mener du?
Jeg ved det.
Jeg ved, hvor du skal hen.
Vil du ikke nok lade være med at gå derhen?
Du behøver ham ikke.
Jeg kender også til dine piller.
Og til din mistillid til din kunst.
Men du kan da i det mindste have tillid til mig.
Christa-Maria.
Du er en stor kunstner.
Det ved jeg. Og det ved dit publikum også.
Du behøver ham ikke.
Du har ikke brug for ham. Bliv her.
Gå ikke derhen.
Ikke det?
Har jeg ikke brug for ham?
Har jeg ikke brug for det her system?
Og dig?
Du har heller ikke brug for det. Endnu mindre.
Men du går også i seng med dem. Hvorfor gør du det?
Fordi de også kan ødelægge dig på trods af dit talent og din tillid.
De bestemmer, hvem der spiller -
- hvem der må spille, og hvem der instruerer.
Du vil ikke ende som Jerska.
Og det vil heller ikke. Og derfor går jeg.
Du har ret i mange ting. Og jeg vil lave om på det.
Vil du ikke nok lade være? Jeg bønfalder dig. Du må ikke gå.
Nå, chef, kommer jeg til tiden?
Lad mig gætte, hvad de lige har lavet.
Så, nu overtager jeg det.
Jeg skulle nødig være skyld i, at De skal have overarbejde.
"Gå ikke ud ad døren."
Hvor skal hun da hen?
Møde en gammel klassekammerat.
De får en detaljeret rapport i morgen. Det skal jeg nok ordne.
Godnat.
Hvad glor du på?
Mineralvand.
Nej, øh...
Vodka.
Dobbelt.
En til.
Kan jeg få en cognac, tak.
Frue?
Lad mig være i fred. Jeg vil gerne være alene.
- Fru Sieland. - Kender vi hinanden?
De kender ikke mig, men jeg kender Dem.
Der er mange, der elsker Dem for det, De er.
- En skuespiller er aldrig sig selv. - Men det er De.
Jeg har set Dem på scenen.
Der var De mere Dem selv...
...end De er det nu.
- Ved De, hvordan jeg er? - Jeg er jo Deres publikum.
- Jeg må hellere gå. - Hvorhen?
Jeg skal møde en gammel klassekammerat...
Der kan De se. De er ikke Dem selv.
- Ikke det? - Nej.
De kender altså Christa-Maria Sieland rigtig godt.
Tror De, hun ville såre et menneske, som elsker hende meget højt?
Ville hun sælge sig selv for kunstens skyld?
Sælge for kunstens skyld? Det har hun allerede gjort.
Det ville være en dårlig handel.
De er en stor kunstner. Ved De slet ikke det?
Og De er et godt menneske.
"Ved mit vagtskifte diskuterer Lazlo og CMS -
- om CMS skal mødes med klassekammeraten (?).
Så går hun. Lazlo virker ulykkelig over det."
"Efter ca. 20 minutter vender CMS tilbage til Lazlo -
- til både hans og min overraskelse.
Han virker meget lykkelig. Heftig intimitet følger.
Hun siger, hun aldrig vil gå fra ham. Han siger flere gange:
"Nu har jeg kræfter til at udrette noget."
Hermed menes formodentlig, at han vil skrive et nyt stykke.
Lazlos skriveri har nemlig været plaget af problemer de sidste par uger.
Hvad hun mente med sin ytring, er uklart.
Måske at hun i højere grad vil tage sig af Lazlos husholdning.
Resten af natten forløber fredeligt."
Hr. Kaptajn...
Det var bare... Han sover jo også...
God rapport.
Er det?
Jeg vidste ikke, at det var så slemt med ham.
Det gjorde jeg heller ikke.
Om en, der kom over.
Den statslige centralforvaltning for statistik tæller alt. Ved alt.
Hvor mange sko jeg køber om året: 2,3.
Hvor mange bøger jeg læser: 3,2.
Hvor mange studenter der får topkarakter: 6347.
Men én eneste tællelig ting bliver ikke optalt.
Måske fordi selv bureaukrater pines af det: Selvmord.
Men hvis du ringer til Beimler Strasse og spørger -
- hvor mange mennesker fortvivlelsen har drevet i døden -
- så tier vores talorakel og noterer i stedet dit navn.
For statens sikkerhed. De grå herrer sørger for landets sikkerhed.
Og for lykken.
I 1977 holdt vores land op med at tælle selvmord.
Selv-mordere, sådan kaldtes de.
Men de har jo ikke noget med mord at gøre.
De kender hverken til blodrus eller lidenskab.
De kender kun døden. Når alt håb er dødt.
Da vi holdt op med at tælle for 9 år siden -
- var der kun ét land i Europa med flere, der gik i døden. Ungarn.
Derefter kom vi. Landet med den reelt eksisterende socialisme.
En af disse utalte er Albert Jerska, den store instruktør.
Det er ham, jeg vil fortælle om.
Jeg vil finde statistikker over...
...hvor meget mere effektiv Sikkerhedstjenesten er, end vi tror.
Jeg idiot øvede min tale til Vesten herinde.
Siden da er jeg blevet meget musikalsk.
Vi kan også mødes hos mig.
KL. 15, PANKOW-MONUMENTET
Er her sikkert nok?